- Hva er det? - Jeg vet egentlig ikke.
Jeg ...
Jeg blir ikke kvitt tanken på det som skjedde med oss.
Vet du hva de kaller det? Stockholmsyndromet.
Hva må du gjøre for å få det? Må du bli bortført?
Tatt som gissel? Og så?
Så må du falle for bortføreren.
Sier de.
Stockholm, Sverige
Jeg heter Kaj Hansson. Jeg heter Kaj Hansson.
Jeg er fredløs.
BASERT PÅ EN ABSURD, MEN SANN HISTORIE
Over broen og til venstre.
Skal du på rockefestivalen?
- La meg holde døren. - Takk, unge mann.
Så spenner vi hanen.
Hypp, hypp! Ned på bakken!
Du! Ned!
Da har festen begynt.
Du der, reis deg opp. Bind henne på hender og føtter.
Hva gjør du? Hva faen er det du gjør?
- Trykket du på alarmen? - Ja.
Javel. Sitt ned.
Ring politidirektøren. Forstått?
- Hjelp! - Hva? Hvem sa det?
Hva er det? Nei, gi dere! Hvor er bankdirektøren?
- Hvem er direktør her? - David.
- David! - Er hun skutt?
Nei da! Hun har sikkert krampe. Skaff henne en banan.
Ut, alle sammen! Fort!
Gå langsomt til utgangen. Behold roen.
- Har du kommet gjennom? - Jeg venter.
Sånn, ja. For en god sak, mine damer.
- Politidirektør ... - Vent, for pokker.
En amerikaner med maskingevær har tatt Kreditbanken.
Kreditbanken?
Det er Bianca Lind fra Kreditbanken.
Det er en amerikaner her, med et stort gevær.
- Er noen skadet? - Min kollega har blitt bundet og ...
Spør hva han vil.
Han skal stå her innen ti minutter, ellers skyter jeg deg i fjeset.
Du skal være her om ti minutter, ellers skyter han meg i fjeset.
Var han overrasket? Altså, lød han overrasket?
Jeg har nettopp ranet Sveriges største bank.
Han må jo være overrasket.
Hva er det du vil?
Bind henne.
Vær så snill.
- Jeg har barn. - Stopp. Ikke prøv noe kødd.
Bind hendene bakpå ryggen.
Ikke gi meg det blikket.
Ut med dere! Dere to, ut!
- Politiet! - Han har våpen!
Det er en gal mann der inne.
Vår sosialdemokratiske statsminister Olof Palme-
- er har gitt Nixon og Vietnamkrigen sterk kritikk.
Stans! Stå i ro! Hva feiler det deg? Du kunne skutt hodet av henne!
Skal du bråke mer, tøffen?
Vær glad jeg ikke setter en kule i skallen på deg!
- Ta det rolig. - Sitt ned!
Sitt ned!
Så du at jeg skjøt pistolen ut av hånden på ham?
Du må slutte å gråte. Det gjør meg nervøs.
Sett deg i stolen.
Så sitter jeg her og holder øye med døren.
Hvor er hatten min? Hent hatten min. Den er der.
Takk. Gi meg radioen også. Vi må ha noe musikk.
Bare sett den der. Og kom deg ut.
- Politidirektøren er her. - Hva har vi her?
Nå kom jeg på noe. Få den walkie-talkie'en.
Her. Syng. Liker du ikke Dylan? Hva slags purk gjør ikke det?
Hva slags menneske? Syng!
Det var bedre.
Jævla amerikanere. Kan de ikke bare holde seg hjemme?
Vi tar andre etasje. Vi bruker bankkontorene.
Kom igjen, mine herrer. Vi har ingen tid å miste.
Sveriges første gisseldrama.
- Er vi på lufta? - Ja.
Det er politidirektør Mattsson! Jeg kommer ut!
- Best du ikke har våpen! - Nei, jeg har ikke våpen.
Hva heter du?
Du kan kalle meg den fredløse.
Husk Alamo!
Er du uskadd, Halsten?
Er du bekymret for purken? Det første han spør etter!
Ikke bry deg om ham. Ut med deg.
Stikk. Du hørte meg godt. Vi er ferdige med deg.
- Dra på legevakten. - Jeg går ikke.
Vil dere prate litt i baren? Er det ham eller meg du vil snakke med?
Jeg vil snakke med frøken Lind. Er hun her?
Ja. Reis deg.
Er det deg?
- Hvor er de andre? - Her er det jeg som snakker.
Hent Gunnar Sörensson. Nå!
- Gunnar Sörensson? - Stemmer. Fra Kalmar fengsel.
Det kan vi da ikke.
Jeg skal fortelle deg hva du kan!
Ned på kne.
Kom med Gunnar Sörensson innen klokken tre, -
-ellers skyter jeg henne i hodet.
Brems litt, cowboy. Du vil da ikke skade henne.
Du valgte banken fordi du vil ha penger.
Ja, penger. Jeg vil ha en million amerikanske dollar.
- Umerkede sedler, hører du. - Amerikanske? Det vil ta tid.
To pistoler, en fluktbil og skuddsikre vester.
Til gislene også.
Det lyder litt ensidig. Hvem er gisselet? Det er bare deg, cowboy.
Jeg og Gunnar! Vi lar damene gå når det er over.
Når vi er fri.
Jeg snakker med ministeriet. Gi oss et par timer.
Jeg trodde den jeg snakket med hadde litt myndighet!
Jeg trodde den jeg snakket med var bankraner.
- Ikke noe politi i denne etasjen! - Vi er oppe.
Går det bra?
- Bare hvis du får rent treff. - Ja, jeg skjønner.
Alle ut bak sperringen. Trekk bakover.
Hvor kjenner du Gunnar Sörensson fra?
Alle kjenner da Gunnar Sörensson. Verdens største bankraner.
Drepte han ikke noen?
Det er et par timers kjøring fra Kalmar og hit.
Jeg har med cribbage-brett og kort. Jeg har ingen røde stifter.
Men vi kan bruke fyrstikker. Spiller dere cribbage?
Jeg må tisse. Jeg vil ikke dø.
- La meg følge henne på toalettet. - Tror du jeg er idiot?
Ha litt folkeskikk.
Dere kan tisse en om gangen.
Hvis den ene ikke kommer tilbake, skyter jeg den andre.
Klara, gå, du.
- Gå, du. Hvis du må. - Jeg må, men gå, du.
Nei. Jeg stoler ikke på meg selv.
Da går jeg først.
Kan du løse hendene mine?
Hør her. Jeg vil være sikker på at du kommer tilbake.
Hun er ikke så sterk som deg.
Så kom tilbake, hører du?
Tenkte du på å gå fra meg?
- Det sitter noen i baksetet. - Hvem er det?
- Bli med meg. - Hr. Sörensson!
- Hvorfor blir du løslatt? - Hvem er i banken?
Han uttaler seg ikke. Gå videre.
- Gå videre. - Hvorfor er du her?
Jeg kommer inn med Gunnar Sörensson.
Han har sagt ja til å hjelpe oss å forhandle.
- Kjenner du den fyren? - Jeg er ikke sikker ennå.
La oss få et gissel i bytte for Gunnar.
Du glemmer alltid at det er jeg som stiller krav her.
Jeg ser Gunnar, men ikke bilen min.
Er det deg?
Neste gang jeg ser deg, er det med nøklene til en Mustang 302,-
- som den Steve McQueen hadde i "Bullitt". Forstått?
Ja. Det var en god film.
Jeg klarte det! Du er fri!
Jeg har en båt i Ulvsunda. Vi seiler i kveld.
- Din gærning. Kreditbanken? - Butch Cassidy og Sundance Kid.
- Er du høy på noe? - Ja. Vil du ha litt?
Banken er omringet av purk. Du skulle sagt det.
Jeg ville overraske deg! Hva har de tilbudt deg?
- Vil de du skal skyte meg? - Det ville jeg aldri.
- Men tilbød de deg penger? - Nei. Jeg er bare megler.
Jaså, er du megler? Noen er jamen viktige, hva?
Kom og hils på jentene. Hei, jenter!
Hils på min beste venn: Gunnar Sörensson.
Unnskyld. Det er Bianca. Bianca, Gunnar.
- Og ... - Klara.
- Gunnar, Klara. - Hei.
En statlig pistol. Se på alt dette.
- Hvorfor tok du med alt det? - I tilfelle du ble sen.
Er det ikke bra?
Hva er det?
- Har du ikke slått av kameraene? - Nei, jeg trodde ikke ...
Skulle jeg gjort det?
Vi skal jo ikke være her så lenge.
Hvor er overvåkingsrommet?
Borti gangen der. Ved siden av hvelvet.
Jeg skal se på det.
- Jeg tror ikke det er så viktig. - Hvor skal du?
- Å ja. - Bli hos jentene.
Er det noen der?
Se hva jeg fant.
- Hvem er han? - Han gjemte seg.
- Hvem er du? - Jeg heter Elov.
- Kjenner dere ham? - Nei.
- Er du purk? - Nei, det er jeg ikke.
- Jeg jobber på et cruiseskip. - Cruise? Til Amerika?
Ja. Noen ganger.
- Hva gjorde du på lageret? - Kan dere ikke la meg gå?
Han er i hvert fall ikke purk.
Jeg syns vi skal la ham gå.
Vi kunne trengt et lik til.
Hansson flyktet fra fengslet for syv måneder siden.
Nå raner han en bank for å få ut sin venn, Sörensson.
En mann krever å få snakke med deg.
Hvem da?
Fru Linds mann er her.
Kom hit, og la henne snakke med ham.
- Ikke la dem herse med deg. - Hei, hei!
- Hva får vi? - Vi er sultne.
Vi dør av sult før vi får den Mustang'en.
- Den er på vei. Vi skaffer mat. - Og øl.
Jepp. Mat, øl, sigaretter. Rød Marlboro.
- Bianca, er du uskadd? - Ja, jeg er uskadd.
Hvorfor er du ikke hos barna?
- Jeg måtte komme og ... - Gå hjem og lag middag til dem.
Og ikke fortell dem om dette.
Okay. Når kommer du hjem?
Hun kommer hjem i kveld, hvis Stakan her holder ord.
Hør her.
Ta meg i stedet.
Han har baller, hva? Det liker jeg.
- Men nei. - Hva sier du, Gunnar?
- Vil du ikke hjelpe oss? - Du hørte ham.
Han sa nei.
Jeg sa nei. Og kona di er jo den rypa.
- Og det er ikke du. - Nei, vent. Jeg gjør det fort.
- Skriv ned dette. Kom igjen. - Okay, gi meg en ...
Jeg har ikke noen.
- Jeg er klar. - Ta sild ut av kjøleskapet.
Jeg har beinet dem ut, så de er klare til Martin og Mia.
- Hvorfor sier du det? - Så du kan lage fisken. Skriv ned.
Ta en skje mel på en tallerken, krydre med salt og pepper.
Så legger du fisken på tallerkenen og vender den.
Så en skjefull smør i pannen. Varm opp til det er brunt.
- Blir smøret brunt? - Ja. Legg fisken i.
Stek den i høyst fire-fem minutter på hver side.
Mia vil ikke spise den hvis den er brent.
Det er viktig. Fire-fem minutter. Potetene kokte jeg i kveld.
Bianca! Jeg vet ikke ...
- Jeg elsker deg. - Jeg elsker deg også.
Og tyttebærsyltetøyet står i krukken vi fikk av din mor.
Den grønne. Den står i hylla i kjøleskapsdøren.
- Hvis jeg dør får dere leve av fisk. - Du dør ikke.
Hun dør ikke! Hun kommer hjem i kveld!
Hun dør ikke hvis han gir meg det jeg forlanger!
Jeg trenger en Mustang! Umerkede sedler! Mat! Røyk!
- Du hjelper meg jo ikke. - Det er på vei alt sammen, Kaj.
Eller skal jeg kalle deg mr. Hansson?
- Vi vet hvem du er. - Kall meg hva du vil.
- Okay? - Bra.
Og dere får ikke kjøre med gislene.
Jo. Vi tar gislene med oss.
Det får dere ikke lov til. Statsministerens ordre.
Bilen er en dødsfelle uten dem.
Bilen kommer. Dere får kjøre avgårde alene.
Kanskje du må drepe en av dem, så vi slipper ut.
Noen er rystet over det som skjedde, -
- og mener Watergate viser at USAs politiske system er dødt.
- Unnskyld, Olof? - Ikke nå, er du snill.
Kaj Hansson fra Kreditbanken ringte nettopp.
- Han sier han vil drepe gislene. - Hele saken er absurd.
- Hallo? - Hallo, statsminister.
Politidirektøren sier at du ikke vil la oss kjøre med gislene.
Det stemmer.
Vil du være ansvarlig for uskyldige borgeres død?
- Selvfølgelig ikke. - Så la oss kjøre med dem.
- Det er helt umulig. - Olof ...
Nå teller jeg til ti, -
- og hvis du ikke lar oss kjøre med gislene, -
-dreper jeg Klara.
Vi begynner nå. Ti!
- Ni! Åtte! - Nei!
Hold opp.
Lar du oss kjøre? Syv.
Slipp meg! Ikke rør meg!
- Seks, fem, fire ... - Hør på meg, hr. Hansson.
- Du vil ikke gjøre dette. - Vekk med deg!
- Lar du oss kjøre? Tre ... - Stopp!
- To, en. Lar du oss kjøre? - Hør på meg nå, hr. Hansson.
Ombestem deg til i morgen, ellers dør en av dem.
Faen!
Din ... Din feiging.
Du holder kjeft.
Jeg trodde de ville samarbeide.
Jeg trodde ikke statsministeren ga faen i om de overlever.
Hva sier det om oss?
Vet du hva de sa?
Hvis du dreper et gissel, skaffer de deg et fly.
Hvor vilt er det?
Nei, ingen tabletter. Du trenger søvn.
Nei, bygget er åpent. Jeg stoler ikke på purken.
Det er et hvelv bak der. Vi kan sove i det.
Bianca. Har du nøkkel til hvelvet?
Kom igjen, kom igjen.
Inn!
Sörensson skal forhandle frem en fredelig løsning for oss.
Kan du bekrefte gislenes identitet?
Elov Eriksson, Bianca Lind og Klara Mardh.
Har hr. Hansson gjort dem noe?
Vi har snakket med en herre på Hawaii som hevder-
-at han er den ekte Kaj Hansson.
- Hva sa han? - Han vil saksøke oss for injurier.
Han ville aldri tatt gisler.
Hvem er raneren da?
- Det holder vi på å undersøke. - Er jentene skadet?
Ja. Og vi er redd han kanskje voldtar dem.
Faen i helvete! Slå av det der!
- Hvorfor sier de det? - Purk lyver for å få det de vil.
Ser jeg ut som en voldtektsmann?
Hadde jeg visst vi ble sittende her, hadde jeg tatt med gitaren din.
Han er virkelig god. I Kalmar spilte Gunnar hele kvelden.
- Husker du Helsingborg? - Ja, den gangen på markedet.
Du sang.
Nei takk.
- Dylan-sangen gikk rett hjem. - "Tomorrow Is a Long Time".
Fin, den.
Kan du slukke lyset?
Kom inn hit med dem.
Unnskyld. Jeg ... Jeg ville bare høre på musikk.
Jeg ville ikke ... Jeg likte da dere sang.
Jeg hadde en sånn da jeg var 19.
- Så du er fra Helsingborg? - Jeg er født der.
- Men jeg vokste opp i USA. - Ja, du har aksenten.
Jeg husker at jeg så et bilde-
- i lokalavisen i Helsingborg for fem-seks år siden.
Det var deg, hva?
Du brøt deg inn hos et eldre ektepar.
Den gamle fikk hjerteanfall, og kona ba deg finne medisinen hans.
Og det gjorde du. Du reddet livet hans.
Det var ikke meg.
Når vi kommer ut herfra, setter de en sender under bilen.
De sporer oss.
Men hvis Gunnar og jeg sniker oss ut av bilen ved bukten, -
- og en annen kjører videre på E4 et par timer, -
- har vi nok tid til å krysse Østersjøen.
- Kunne du gjort det for meg? - Hva? Jeg?
- Kan du ikke kjøre bil? - Jo.
Da klarer du det.
Nei. Hvor skal du?
Jeg drar til Frankrike med alle pengene.
Jeg får plastisk kirurgi og begynner et nytt liv.
Jeg husker at raneren fra Helsingborg hadde en kone.
Og et barn.
En ekskone. Og en sønn.
- Hva het Helsingborg-raneren? - Det lille dydsmønsteret het Lars.
Men det er ikke meg. Jeg er ikke sånn.
Jeg har en datter og en sønn.
Jeg vil gjerne se dem igjen, Lars.
- Hallo? - Hei, det er meg. Sov du?
Nei, selvfølgelig ikke. Hvor er du? Er du løslatt?
- Jeg er fortsatt i banken. - Hva skal det bety?
Jeg har ikke så mye tid.
Jeg savner Mia og Martin.
Jeg vil bare høre stemmene deres. Det er det eneste jeg tenker på.
Enn meg, da? Det var fleip.
- Jeg har akkurat lagt Mia. - Kan du ikke vekke henne?
- Hun trenger å sove. - Ja, men ...
Du har ikke sagt det til henne, vel?
- Du har det. - Det er jo på alle nyhetene.
- Jeg ba deg å ikke si det. - Jeg er ikke så sterk som deg.
- Tenk heller på å komme deg ut. - Jeg prøver i morgen.
Det var ikke sånn ment.
- Hører han deg? - Nei. Han hører meg ikke.
Han lot meg ringe. Det var ikke noe han måtte.
- Han er ikke så fæl. - Hva mener du?
- Ingen er bare onde. - Den mannen er et udyr.
- Bianca? - Ja.
Hvordan ble fisken?
Jeg tok kjøttpudding i fryseren. Det var lettere.
- Fint. Vel, men jeg må ... - Pass deg.
Ja. God natt.
Hvordan ble fisken?
De spiste kjøttpudding.
- Bianca? - Hva skjer?
Hva gjør dere to?
Jeg har fått mensen.
- Hva skjer? - Jeg trenger tamponger.
Hun har fått mensen. Hun trenger tamponger.
Hva? Hvor skal vi få tamponger fra?
- Har du ikke selv? - Den kommer for tidlig.
Det er fordi kroppen hennes er stresset.
- Å. Javel. - Spør purken.
- Jeg snakker med purken. - Takk.
Hallo! Vi har et nødstilfelle! Det er Klara!
- Ta det rolig. Hva har skjedd? - Det er Klara. Hun blør.
Vi vet at du ikke er Kaj. Hvem er du?
Ikke bry deg med det nå, Kojak.
- Vi har større problemer. - Hva har du gjort henne?
Ingenting! Det er den månedlige! Jeg trenger tamponger, okay?
Vi må undersøke helsen til alle gislene.
Ikke faen. Dere skal bare skaffe Klara tamponger.
Når dere har skaffet dem, slipper alle ut, så dere kan sjekke dem.
- Det er greit. - Fint. Takk!
I dag skulle vi dekke krepsefest.
Men i stedet har pressefolk fra hele Europa kommet hit.
Mer enn 200 borgere har ringt inn forslag til myndighetene.
- Fru Lind, hvordan har du det? - Ikke så bra.
- Jeg vil gjerne hjem. - Ta det rolig, vennen.
- Vi tar oss av dette. - Gjør dere? Kan vi stole på dere?
Du er jente. Du kan ikke forstå det.
Ikke snakk ned til henne. Det har vi fått nok av.
- Ikke hør på ham. - Som dere ser har alle det fint.
Vi trenger bare tamponger. Og det er forhåpentlig vestene.
Få statsministeren til å la oss kjøre.
- Ellers er det en som dør. - Jeg prøver.
Kom med noe frokost. Dere bruker for lang tid.
- Avtalen utløper snart. - Hold kjeft med den avtalen.
Ser du hvor godt de trives? Hvordan de snakker til oss?
Ja da.
Ta den.
- Jeg? - Ja. Ta den.
Hallo?
Det er Vincent Öberg fra SVT utenfor Kreditbanken.
- Hvem er dette? - Bianca Lind.
- Det er en journalist. - Vincent Öberg fra SVT.
Hele Sverige vil vite hvordan det er å sitte der med forbryterne.
Det er ikke så ille. Vi vil kjøre med dem.
- Med ranerne? - Det er korrekt.
- Hvorfor? Jeg forstår det ikke. - Fordi vi vil leve.
- Stoler dere på dem? - Mer enn på politiet.
Hvorfor har dere ikke kjørt da?
Fordi statsministeren nekter å la oss kjøre.
- Han bryr seg visst ikke. - Er det politisk?
- Sett meg over til Vincent Öberg. - Alt er politisk.
- Han kan ikke være likeglad. - Statsministeren er med på linjen.
- Legg på. - Jeg har ikke mer å si.
Øyeblikk. Fru Lind? Jeg har statsministeren på linjen.
Statsminister, du er på direkte tv med fru Lind.
Hallo, fru Lind. Jeg har hørt med.
- Det er ikke så enkelt. - Jo, statsminister.
Hvis du lar oss kjøre, lar de oss leve.
Lar politiet oss i fred, blir ingen skadet, og vi overlever.
Du kan redde livet vårt.
Ikke ved å la dem kjøre vekk med dere.
- Vi er villige til å ta risikoen. - Gid det hadde noe å si.
Som statsminister er jeg ansvarlig for alle svensker.
Men ikke alle svensker er fanget her inne. Vi er det.
Kommer politiet og skyter, skyter han igjen. Da overlever ingen.
Vi lever i et velordnet samfunn. En skal ikke oppnå noe med vold.
Han er ikke voldelig. Og samfunnet er ikke tema her.
Jeg er voldelig!
Hørte du hva jeg sa i kveld?
Får jeg ikke kjøre med en gang, dør et av gislene.
Hvis det er fru Lind, håper jeg-
- du tør dra hjem til henne og se de to små barna i øynene-
-og si at du gjorde det rette.
Jeg har en plan. Kom her.
- Få pistolen din. - Hvorfor det?
Slipp henne!
Hvor skal du med henne?
- Du vil se igjen barna dine, hva? - Selvfølgelig.
Jeg må drepe noen. Jeg syns det bør være deg.
Ingen av oss slipper ut i live hvis de ikke tror jeg har drept en.
- Så ... - Så du vil skyte meg?
Jeg setter på deg denne vesten. Skjønner du?
Så går jeg ut på trappen sammen med deg-
- og later som om jeg forhandler. Så avtaler vi et signal.
Du prøver å løpe, jeg skyter, helt inntil deg, på skrå.
Det gjør veldig vondt. Men du dør ikke.
Har du gjort det før?
Gunnar har. For et par år siden.
Hvis du er for redd, får jeg heller Elov til det.
- Jeg er ikke for redd. - Du er mye mer verd enn ham.
Du er kvinne. Du er mor. Du er utrolig mye verd.
Det eneste jeg ikke liker er at vi må kjøre uten deg.
Jeg tar med Klara og Elov i bilen, og vi kjører vekk.
Purken kommer og finner deg, og kjører deg rett hjem til barna.
Så ... du og de andre overlever.
Og jeg får dra hjem.
Er du medlem av den svenske kirken?
Ja.
Kjære Gud, som elsker alle barna.
Se på meg, liten som jeg er. Jeg legger mitt liv i dine hender.
- Bianca? - Ja.
"Bianca" er signalet. Jeg sier navnet ditt.
Så løper du, og jeg skyter.
Hei! Purkesvin!
Kom ut med dere!
- Ja da. - Hør her.
Jeg er ferdig med dette. En av to ting skjer akkurat nå.
Dere skaffer meg bil og umerkede sedler, og jeg kjører min vei.
- Ellers dreper jeg denne kvinnen. - Ta det rolig. Du skyter jo ingen.
- Gjør jeg ikke? - Vi vet hvem du er. Nå.
Du er Helsingborg-raneren. Lars Nyström.
En veiking. Kanskje til og med litt homo.
- Jeg er ikke homo! - Du har jo det lange håret ...
- Klapp igjen! - Bianca merker det.
- Se på meg. - Det er jeg som snakker til Bianca!
Faen.
- Hva skjer? - Klapp igjen. Lars!
Faen! Hjelp!
Faen i helvete ... Hvordan kunne jeg ta så feil?
Gunnar! Gunnar!
Å gud.
Hva skjedde?
- Hva skjedde? - Hun prøvde å stikke.
- Og jeg skjøt henne. - Skjøt du henne?
- Ved et uhell. - Du er gal.
Du kommer her og dreper en ubevæpnet kvinne!
Tilbake med deg. Sitt ned!
For ti minutter siden hørtes skudd fra Kreditbanken.
Politidirektøren bekrefter at Lind ble drept av Nyström.
Ble hennes bisarre tillit til ham hennes død?
Hvorfor sender de tåregass inn i banken?
Politiet vil avslutte saken, men avventer Palmes godkjennelse.
Da kan de la Nyström kjøre med resten av gislene.
De prøver å vinne tid.
De vil bore hull i taket her og sende inn tåregass.
Slapp av, det er massiv betong.
Har jeg fortalt deg om min venn Pete Noonan?
- Hvem? - Min Vietnamvenn fra marinen.
Han ble utsatt for gass i 90 sekunder. Hjernen hans ble mos.
Nå er han en lallende idiot.
Hva var det?
- Kan du høre det? - Ja.
- Hva er det? - Jeg vet ikke.
Inn her med dere. Begge to.
Hva er det? Kan du se noe?
En mikrofon.
En mikrofon? Få se.
Gunnar?
Vent her inne.
Du lever. Herregud! Jeg trodde du var død.
- Kom her. - Faen ...
Alt svartnet da jeg gikk i gulvet.
De har stukket inn en mikrofon og avlytter oss.
De tror vi ikke vet det. Nå snakker vi ned i mikrofonen.
Når han kommer, finner vi ut hva vi skal si.
- Hva faen ..? - I helvete!
- Hva skjer? - Jeg gjorde det samme som deg.
Forsiktig!
- Unnskyld. - Pass på.
- Jeg skjønner ikke ... - Jeg tok det gamle trikset ditt.
Som i Göteborg, da du skjøt Joel, men han hadde vesten på.
- Hva snakker du om? - Hun har skuddsikker vest.
Trodde du på det?
- Var det ikke sant? - Nei!
Smart knep. Det er risikabelt, men faen meg sprøtt.
Hvorfor skjønte du ikke at hun ikke var død?
Jeg var ... Jeg vet ikke.
- Jeg var redd. - Ble du redd?
Okay, her er planen. Det er en mikrofon her.
Vi kan si akkurat hva vi vil. Men de må tro at Bianca er død.
Jeg må ha is på, og noe smertestillende.
Din idiot.
Politidirektør? De er tilbake i hvelvet.
Jeg må ha tabletter mot menssmerter.
- Jeg er veldig sulten. - Kjeft, ellers blir du skutt også!
Mattsson.
Nå har du ett dødt gissel. Vil du ha et til, eller får vi kjøre?
Dere får kjøre i morgen tidlig.
- Få snakke med Gunnar. - Ikke faen!
- Det er jeg som bestemmer. - Gunnar her.
- Hvordan har de andre det? - De andre? Klara er redd.
- Hun har vondt i magen. - Vi sender en lege.
- Nei, vi trenger is og piller. - Og mat.
- Og sigaretter. - Jeg har sigaretter.
Røyking er forbudt i hvelvet.
Klara, nå er det mitt hvelv. Vi røyker ...
... hvis jeg sier vi røyker. For jeg bestemmer nå.
Den eneste maten er en pære. Og nei, dere får ikke.
Hvis dere vil ha mat, så spør purken.
Dere får trygle dem om mat.
Dere får ikke noe av den. Nam, nam.
- Den pæra er god. hva, Gunnar? - Det er noe som ikke stemmer.
Takk.
Det er bare bra at han undervurderer meg.
Er det sånn den starter?
Ja. Steve McQueen jobber på mekanisk verksted.
Han kommer ut av fengslet og raner en bank.
Det er en dritgod film. Jeg har sett den tre ganger.
Har du sett den? Du ser ut som Ali MacGraw.
- Får dere se film i fengslet? - Ja da.
- Du kan få horer innom også. - På familierom. Du får en sofa.
- Må dere betale for det? - Ja, det er det prostitusjon er.
Det vet jeg vel.
Jeg mente bare ...
Hvorfor ringer du ikke først? Tenk om jeg fikk panikk!
Slapp av, Lars. Vet du hvordan jeg fant ut hvem du er?
- Jeg gir da blanke faen. - Bianca sa det.
Før du drepte henne. Hun lot som om hun likte deg.
For å overleve. Det vet du, ikke sant?
Du kan dra til helvete.
Litt sårt punkt, hun der, hva?
Sörensson, vi må snakke sammen.
- Hvorfor? - Meglere snakker med begge sider.
Jeg håpet han hadde sviktet deg for lengst.
Han har løyet for deg, Lars.
- Vil du kødde med huet hans? - Noen må jo det.
- Hva med avtalen vår? - Da visste jeg ikke at det var Lars.
Ikke si han er din beste venn. Du tenker bare på deg selv.
Få dette stoppet før daggry, ellers får du samme straff som Lars.
Hva skjer?
- Alt i orden? - Ja da.
- Har dere to det bra? - Nei, vi er sultne og trette.
La oss kjøre med dem.
De må ha på vestene.
Har du alle der? Å, sånn.
Hvis du er bekymret, så gi oss nøklene til Mustang'en.
Nei! Vet du hva.
Du skal ikke inn her! Kast dem inn til oss. Kast dem.
Lukk opp døra!
- Visste du han ville gjøre det? - Nei!
- Du er gal. - Var du med på det?
- Faen! - Alle mann til hvelvet.
- Har du det bra? - Jeg trenger tabletter.
Klara må ha tablettene!
Det er ingen tabletter. Ikke noe mat. Bare is.
Ned til hvelvet. Skynd dere!
Dekk den.
Hold posisjonen, og avvent mine ordrer.
De er i stilling. Ikke senk våpnene!
Krisen har blitt enda rarere, nesten som på amerikansk film.
Politiet truer med maktbruk.
Pressen måper over gislenes irrasjonelle adferd.
Psykiatere har advart politiet at gislene kan være hjernevasket.
Gap opp. Hold for ørene.
Da prøver vi.
Nå blir det fest.
Hva var det?
Der gikk lyden, hva?
- Han sprengte mikrofonen. - Vi skal ha et kamera ned dit.
Først skal vi gjennom taket!
Dere skal bore uten stans de neste tre timene.
Og skru opp varmen, så de omtrent blir kvalt.
Og så fryser vi dem ned. Varmt og kaldt om hverandre.
Da blir de syke. Hva går det av deg? Gislene ...
Hvis gislene vil ha hjelp, må de vise oss litt respekt!
Se på hva de gjør! De forbryterne tror de bestemmer.
Men det er vi som bestemmer! Så skru opp varmen.
Og når de ringer for å klage, så tar dere den ikke.
- Er det forstått? - Ja, politidirektør.
Dere hørte ham. Skru opp varmen.
- For en elendig plan. - Hva da?
- Alt sammen. - Hvordan kan du si det?
De vil gasse oss ihjel. Og så tar du deres parti?
Hvis jeg tok deres parti ...
... så var du død alt.
- Dere får ikke gasse oss! - Nei, Lars!
Dekk det jævla hullet!
- Få tak i en lege! En lege! - Ikke noe gass! Ikke noe gass!
Lars, bruk hodet! Dreper du en purk, dør vi alle.
- Du gjorde det selv. - Nei.
- Det var den teite makkeren min. - Du var med! Du var medskyldig!
Jeg trykket ikke på avtrekkeren. Ikke da.
Er det sånn det er?
- Slipp den. - Gjør det selv.
Gi deg. Vær så snill, hør på meg.
Kom igjen. Gi deg.
Gjør det, Gunnar.
Er det sånn? Enten får jeg deg ut, -
- eller du utleverer meg, eller skyter meg.
Du vinner på det, uansett.
Jeg har gitt deg et utall sjanser.
Ja, for det er det brødre gjør for hverandre!
Det er det det betyr å støtte hverandre!
Hvis du ikke vil kjøre med meg, vil jeg ikke dra.
Bare utlever meg. Hva tilbyr de deg?
- Hvor mye er jeg verd? - Masse.
Slipp våpenet.
Nå skal vi slåss som i gamle dager! Slipp den pistolen nå.
Da kan du utlevere meg, og jeg sier ikke-
-at du dolket meg i ryggen.
Herregud. Han er så barnslig.
Stopp! Stopp!
- Nå er det nok. - Vekk.
Nå er det nok.
Det er greit. Gjør det. Bare skyt.
Så kan du komme hjem til barna. Kom igjen. Bare gjør det.
Hvem har begge pistolene nå?
Kan ikke alle bare ta det helt rolig?
Venner igjen?
Bestevenner.
Fint. La oss få oss litt søvn.
Vi må være uthvilt til kjøreturen.
Jeg beklager veldig, Fredrik.
Få se.
Du blir bra igjen. Det er jeg sikker på.
Du var helt utrolig tapper. Det var du.
Jeg har aldri sett maken. Det var helt utrolig.
Ja, jeg var veldig tapper. Lars?
Får jeg ringe hjem?
Nei, det går jo ikke.
Min ...
Min datter tror nok at jeg er død.
Og far og mor. Jeg kan ikke forestille meg hvor fælt det er.
Du må vente litt ennå. Snart slipper vi ut.
Det er det eneste som gjør det verd det.
Far min skulle ønske jeg var død for lengst.
- Nei. - Da er det bedre med ...
Det kom litt feil ut.
Jeg hater når psykologer sier at alt er foreldrenes skyld.
Jeg har fortjent alle dommene jeg har fått.
- Er du ikke redd for fengsel? - Nei.
Har du først fått smaken på lette penger, er det ingen vei tilbake.
- Og jeg stakk ned en. - Hva?
Det var en sånn barneskjender. Et skikkelig svin.
Gunnar og jeg visste at han var det.
Da vi fant det ut stakk jeg ham med en smørkniv.
Og Gunnar var med deg? Bodde dere sammen?
Og så delte vi celle.
Du er glad i ham, ikke sant?
Han er som en bror for meg.
Han var veldig ...
Han var veldig sterk. Han lærte meg alt.
Forstår du det?
Jeg vet ikke om jeg forstår det, Lars.
Vi sender inn tåregass. Dere har et minutt til å overgi dere.
Legg våpnene deres i vesken, og sett den under hullet.
Et minutt, så skrur vi på gassen.
- Nei! Dere sa jo ... - Et minutt!
Ikke telefonen. Trykk på den røde knappen.
- Dere ville jo la oss kjøre! - Situasjonen er endret.
- Vi må gjøre som han sier. - Aldri!
- Dere sa vi fikk kjøre. - Et minutt.
De kan da ikke gasse oss alle!
- Våpnene ned i vesken. - Du kan dra til helvete! Nei!
Hvorfor vil de drepe oss alle? Du rører henne faen ikke!
Jeg skyter deg i hue!
Jeg har en idé.
Vi sender inn gass nå, Lars.
Fint det. Bare send inn gass, så dør Elov og Klara. Greit det.
- De klarer seg nok fint. - Nei. De har løkker om halsen.
Når gassen kommer, blir de kvalt, og det er deres skyld.
- Det tror jeg ikke på. - Jeg la løkker om halsen deres!
La meg se det. Vent litt.
Kom med et kamera som går nedi hullet, og se etter.
Vi sender ned et kamera. Trekk unna.
Ikke noe skyting.
Faen. Ned med deg!
Legg deg ned og spill død. Død.
Herregud.
La dem gå.
Du skal bare la meg kjøre med gislene mine.
Da er alt over.
Få dem ut av de løkkene! Er det forstått?
- Politidirektør ... - Du går ned dit.
- Jeg? - Jeg kan gjøre det.
Jeg trenger deg her. Du går ned og slipper dem ut.
Bare gå. Jeg har faen meg helt mistet ...
Gå nå.
Vi åpner døren og lar dem gå. Vent. Unnskyld. Jeg kommer ned.
Gjør det! Lukk opp!
Herregud, for en tabbe jeg har begått.
Vi lukker opp døren nå.
- Trekk unna! - Ta det rolig.
- Hvorfor deg? Hvor er Mattsson? - Han sendte meg. Bilen er klar.
Og du har ikke noen avtale lenger, Sörensson.
Nå er du fullt involvert.
Hold øye med hovedinngangen.
Tilbake, alle sammen. Alle skal bak sperringen.
- Jeg gleder meg til å dusje. - Jeg sier opp jobben.
Hva skjer med oss to?
Vi drar til Frankrike, og så ser vi.
- Vi går vel helst hver til vårt? - Ja, det tror jeg.
- Vil du gi meg pistolen? - Hjelper du meg?
Det er opp til deg.
Klara. Bli med meg.
Hvorfor etterlot han radioen der? Den var til henne.
Denne Lars er en sentimental forbryter.
Ibsen?
Send inn litt gass. Akkurat nok til å vekke en død.
Javel.
Det gjør jo ingen skade hvis hun er død alt. Vel?
Pengene er baki.
Hold øye med henne.
Inn!
- Trekk unna. - Hør godt etter nå.
Vi har ryddet Halmgatan. Kjør den, og ut på motorveien.
La dem kjøre!
- Det skjer ikke noe. - Det var verd et forsøk.
Skru av.
Så du det?
Det er politidirektøren. Hør godt etter.
Hør som hun spinner! Sånn!
Nå kjører vi!
Herregud!
Ingen skyter! Hvem var det som skjøt?
- Jeg skyter henne! - Det var et uhell. Unnskyld.
- Ingen skyter! - Hørte jeg skudd?
Skal jeg skyte ham? Jeg spruter hjernen hans ut over bilen.
- På landsdekkende tv! - Vi skifter dekket.
- Du løy for meg! - Kom.
- Jeg følger dere inn i lobbyen. - Jeg går ikke inn dit igjen!
Se de mennene i øynene. De frivillige er skrekkslagne.
- Dere er ikke trygge her ute. - Jeg skyter henne.
- Vi går. Trekk unna! - Hold dere i ro!
- Ingen skyter! - Tilbake!
- Jeg hater deg! - Ingen skyter!
Jeg vet ikke hva som skjedde. Dere er tryggere her inne.
Faens dritt.
Ja, jeg vet ikke hva som skjedde. Unnskyld.
Be dem senke våpnene. Si de skal senke våpnene!
Vi bare venter her inne til de har skiftet dekket.
Imens får vi heller få fru Linds lik ut av hvelvet.
Har dere ...? Nei.
Dere har nøkkelen til hvelvet, hva?
- Vi går tilbake til hvelvet. - Jeg går ikke tilbake til hvelvet.
- Gi meg nøkkelen. - Man skal aldri gå tilbake.
Vi kan ikke være bekjent av å la henne ligge der.
- Vi går tilbake til hvelvet. - Faen.
- Senk våpnene. - Du skulle skamme deg.
Løp, løp, løp.
- Jeg har den. Her. - Ikke kom nærmere.
- Jeg har den. - Inn, inn, inn.
- Tilbake! Hold dere unna! - Skal ikke du også inn?
- Tilbake. - Kom dere ut. De vet det.
Lars!
Skru på gassen!
Ikke noe gass! Den går rett i hjernen! Nei! Nei!
- Skru av gassen! - Jeg får ikke puste!
Jeg vil ikke dø! Stopp det!
Jeg vil ikke tilbake i fengsel!
Jeg vil ikke tilbake!
- Jeg skyter henne. - Hjelp!
- Hører dere? - Skru av gassen!
Du må skru av gassen.
- Forstår dere hva jeg sier? - Skru av gassen!
Jeg skyter henne på ordentlig denne gangen.
Ikke mer gass, for faen! Vi overgir oss!
- Ikke mer gass! - Legg våpnene der vi kan se dem.
Kast dem foran deg. Gassmasker, alle sammen.
hent gislene ut først.
Får vi Lars og Gunnar alene, kan vi handle i selvforsvar.
Gå vekk fra døren!
Gislene først. Kom ut!
Opp! Reis dere opp!
- Damene først. Kom ut. - Vi går sammen.
De vil skyte Lars.
- Kom igjen. - Vi kommer ut! Hold deg bak meg.
- Får du ham på kornet? - Ikke skyt.
Ikke vær redd. Nå er du i sikkerhet.
Skill dem før de når lobbyen.
Vil du tilbake i fengsel?
Alle kom ut i live. Avtalen var at jeg ble satt fri.
Kom igjen!
Nei! Nei! Ikke gjør ham noe!
Alle gislene er fri. Også Bianca Lind, som var antatt død.
Det har vært en av tidenes rareste gisseltakinger.
Hele nasjonen har spent fulgt saken.
Man ser utmattelsen i ansiktene deres...
Du har besøk, Nyström.
- Hvem da? - Jeg vet ikke.
Bianca?
- Hva gjør du her? - Har du hørt fra Gunnar?
Han er fri nå. Han vant ankesaken.
Så han er ute nå. Og jeg sitter inne.
- Hvordan går det med din mann? - Christopher har det fint.
Han er en bra mann. Alle har det bra.
Hva skal du gjøre når du kommer ut?
Dra fra Sverige, tror jeg.
Hva er det?
Jeg vet ikke.
Jeg blir ikke kvitt tanken på det som skjedde med oss.
Jeg har fortsatt et arr på ryggen. På grunn av deg.
Men jeg lever. Jeg overlevde.
Oversettelse: Tron Furu Scandinavian Text Service 2019